25.000 Romanian
RESURRECTION by Russell Mulcahy
- Prudhomme... - John, iartă-mă că sun așa devreme.
Eram treaz.
Avem o problemă.
Cât e ceasul?
E devreme.
Îți pregătesc micul dejun.
- N-am timp. Culcă-te la loc. - Bine.
Iar moșul mi-a spus: "Fiule, mi se scoală odată pe săptămână."
"Mie, care cad din picioare de cel puțin zece ori pe zi."
- 'Neața, John. - Ține-l la distanță.
- Ai fost înăuntru? - Nu, abia am sosit.
Cum aprinde o blondă lumina, după o partidă de sex?
Deschide ușa mașinii.
Oare de ce irosesc eu glumele bune pe tine?
Habar n-am...
- Prudhomme, ce cauți aici? - M-au sunat.
- Pe naiba! Noi am ajuns primii. - Totuși m-au sunat.
Care-i treaba? N-ai destule cazuri? Vrei mai multe?
- Unde e cadavrul? - Te-am întrebat ceva.
- Face doar ce i s-a spus. - Hollingsworth, nu vorbeam cu tine.
Nu vrei să vorbești cu mine, Scholfield? Lasă că vorbesc eu cu tine.
Te crezi mai bun decât ceilalți?
Oare nimeni nu se descurcă mai bine ca tine? Suntem toți niște idioți?
Nu văd rostul discuției.
Lumea are motive să nu te simpatizeze.
Eu te simpatizez.
E cam copt, dar a murit acum patru zile.
- Cine e? - Peter Bellecouer, proprietarul.
Cine l-a găsit?
Un constructor cu care avea întâlnire.
Se pare că tatăl lui Bellecouer era cam singuratic.
Era proprietarul unei mari flote de vase de pescuit.
A murit acum câteva luni și a lăsat totul fiului său.
Avea întâlnire cu un constructor. Voia să renoveze și să vândă tot.
- Mai are alte rude? - Constructorul spune că nu.
- A dispărut ceva? - În afară de brațul lui?
Nu. I-am găsit portofelul în buzunar, cu 112 dolari înăuntru.
Era în viață când și-a pierdut brațul?
După urmele de sânge, da. Dar vino să vezi...
Aici are o arsură ciudată, iar ceafa e plină de urme.
- De la ce? - Nu știu.
O să verific când o să-l duc la laborator.
Avem nevoie de mai multă lumină.
- Dă-le la o parte. - Sigur.
Se apropie
Ai terminat raportul? Mulțumesc.
Prudhomme, Hollingsworth, veniți în biroul meu.
Rousch și Scholfield pretind că le-ați furat cazul.
N-au decât să-l ia dacă-l vor.
Prudhomme, aici nu-i democrație. E cazul tău. Eu ți l-am încredințat.
- Atunci, care-i problema? - Problema e că i-ai enervat.
Hollingsworth e singurul, din toată secția, care vrea să lucreze cu tine.
Nu știu cum era în New Orleans dar de când ai venit aici,
ai schimbat partenerii unul după altul.
M-ai chemat să discutăm cât sunt de sociabil?
- Parc-aș vorbi cu pereții. - Ar fi trebuit să te obișnuiești.
Ce-ați aflat?
Peter Bellecouer, de 33 de ani, proprietarul unor vase de pescuit.
I-a fost tăiat brațul drept, chiar de la umăr.
Bănuim că criminalul l-a luat cu el când a plecat.
Pe post de amintire? N-am mai întâlnit așa ceva.
Au fost martori?
Nu, dar criminalul ne-a lăsat un mesaj scris cu sânge.
- Ați găsit amprente? - Cei de la laborator verifică.
- Nu vom găsi amprente. - De unde naiba știi asta?
Fiindcă așa vrea criminalul. În schimb, vom găsi alte cadavre.
N-ai de unde să știi. Poate tipu' ăsta... Cum îl cheamă?
Bellecouer.
Poate și-a înșelat vre-un client, care apoi i-a tăiat mâna.
și-a făcut toate astea ca să ne inducă în eroare.
Criminalul a scris pe geam: "Se apropie".
Asta face referire la un eveniment care încă n-a avut loc.
Cred că are un plan bine pus la punct, iar azi am văzut doar începutul.
Ce motiv ar fi avut să facă așa ceva?
Știm deja motivul. Criminalul voia brațul victimei.
Oare sunt prea pretențios dacă vreau și eu un burger cu brânză?
De ce crezi că i-a luat brațul?
Chiar trebuie să discutăm despre asta la masă?
Nu știu. Evident, n-avem de a face cu un tip tocmai întreg la minte.
Cine știe ce are de gând Poate e un al doilea Jeffrey Dahmen.
- De ce n-a luat tot cadavrul? - Poate voia doar o gustare.
Azi a sunat Jenny. O să vină în vizită.
- Iar? - Da, iar. E vreo problemă?
Nu, dar data trecută a venit pentru un weekend și a stat două săptămâni.
E cea mai bună prietenă a mea. Ce vrei, s-o trimit la hotel?
Nu.
- Te simți bine? - Da. Mă gândeam...
La caz? Am văzut la știri.
Pe zi ce trece, lumea e tot mai nebună.
- De ce-ar face cineva așa ceva? - Nu vreau să vorbim despre asta.
Nu-ți cer amănunte, ci doar să-mi spui ce crezi.
Ți-am spus că nu vreau să vorbesc despre asta!
Ai aflat cauza morții?
Da. Pierderea excesivă de sânge. A sângerat până a murit.
Are niște arsuri în partea dreaptă a regiunii parietale.
Parcă ar fi fost ars c-o torță sau un instrument de însemnat vitele.
Nu asta l-a omorât, dar cu siguranță l-a lăsat inconștient.
Adică nu era conștient când i s-a tăiat brațul?
Ba da, din păcate, era conștient.
ceea ce înseamnă că era cât se poate de conștient.
A suferit o traumă foarte gravă, chiar înainte de a muri.
Vrei să spui că a așteptat să se trezească
și abia apoi i-a retezat brațul?
- Tocmai asta voiam să spun. - Ce minte bolnavă!
Oricine ar fi omul ăsta, știa ce făcea.
I-a tăiat brațul cu o precizie de chirurg.
Tipu' ăsta nu se compară cu Jack Spintecătorul.
Ar mai fi ceva interesant. Cifre romane.
Stai să mă uit la gât.
Cușete metalice individuale Bismark
Acolo!
Poți s-o identifici?
- E floarea arborelui de sticlă. - Unde-l pot găsi?
- Nu suntem în Australia. - Acum înțeleg cum ai ajuns detectiv.
Floarea asta a fost culeasă abia acum câteva zile.
Totuși, există un exemplar la Grădina Botanică.
Asta e floarea.
- Billy... - Da, imediat.
Prudhomme, cineva a răscolit serios întreaga zonă!
Dă iarba la o parte.
Dumnezeule!
Cheamă-l pe Jimmy și izolați toată zona.
Nu e prea greu. N-avem decât un zid înconjurător.
Doar nu e o bancă! Aici sunt doar niște plante.
Prudhomme!
Andy!
I-a fost tăiat brațul.
Văd că-i place să se joace cu cifrele.
După amprente l-am identificat a fi Matthew Wieson, de 33 de ani.
Lucrează la Fisc.
Măcar știm că-și alege victimele cu ceva mai bun gust!
Jimmy spune că a fost omorât înaintea lui Bellecouer și nu aici.
Criminalul a adus cadavrul la Grădina Botanică.
De ce să se fi deranjat atât, riscând să fie văzut?
- Ce e cu cifrele de pe victime? - Sunt numere.
- Ce? - Numere romane.
Numerele nu sunt tot cifre?
Voiam să spun doar că, probabil. a ales numerele dintr-un motiv anume.
119, 2. 427... Cifre, numere.
Până acum am găsit doar ceea ce a vrut el să găsim.
Nici o amprentă, nici o dovadă, nimic.
Avem de a face cu un criminal în serie foarte inteligent.
Au sunat de la laborator.
Sângele de pe fereastră nu era al lui Bellecouer.
Cei de la laborator spun că nu e uman. E sânge de miel.
Vrei să te joci? Da, cred că asta vrei...
Nu!
Scuzați-mă...
- Cine a telefonat? - Eu.
- Unde e? - Chiar acolo.
E aici jos.
Aveți grijă, e mare mizerie pe-aici. Sunt tot felul de oameni...
Pe aici se întâmplă tot felul de chestii ciudate.
- Cum de l-ați găsit? - Ne-a anunțat un amic de-al lui.
Șobolani nenorociți!
Așa ceva nu vedeți în fiecare zi.
E acolo.
Dumnezeule!
Ce naiba face nenorocitul? Și-a întocmit o listă de cumpărături?
Unde-i e capul?
Avem în fața ochilor un tip fără cap. Unde-i e capul?
Iartă-mă...
- Unde-i Jimmy? - E afară.
Un pieptene de plastic, 1,25 dolari și un pachet de gumă.
Am găsit și un portofel... E al unui tip... James Ordway.
- Ai terminat? - Da. Acum bănuiesc cum a murit.
Ăsta e locul crimei?
Nu. L-a tăiat aici, apoi l-a lăsat să sângereze ca un porc înjunghiat.
Apoi la târât înăuntru și l-a curățat.
- Avem vreun martor? - Nu.
Am discutat cu toți locatarii. Nimeni n-a văzut și n-a auzit nimic.
Glumești, nu? A venit un tip, i-a tăiat altuia capul.
a plecat cu el la subraț și nimeni n-a văzut nimic?
Jur pe toți sfinții, sunt polițist de opt ani, dar n-am mai văzut așa ceva!
- Vrea să ne șocheze. - Se descurcă de minune.
Să mergem.
Am găsit portofelul și permisul de conducere al victimei.
- Era un anume James Ordway. - Ești sigur că e el?
I-am comparat amprentele cu cele de pe permis. El e.
Weiso a fost ucis acum două săptămâni, Bellecouer acum o săptămână,
iar Ordway, aseară.
Trebuie să ne grăbim!
Am cerut la laborator o copie mărită a permisului.
2.420... 110... Numere...
2... 1
427... N-are nici o logică.
Petru... 119...
Petru... 1.19
Doamne... Petru, 1.19, Matei, 24.27!
Petru, Matei, Iacov, toate sunt nume de apostoli.
Peter - Petru - era pescar, Bellecouer avea vase de pescuit.
Matthew - Matei - încasa impozitele, Wieson lucra la fisc.
Adică avem de a face cu un zelot?
Numerele gravate pe cadavre sunt capitole și versete din Biblie.
Petru, capitolul 1, versetul 10, adică 119.
Ați fost răscumpărați cu sângele scump al lui Hristos,
mielul fără cusur și fără pată.
Mesajul era scris cu sânge de miel.
Matei, 24.27: Așa cum iese fulgerul de la răsărit până la apus,
așa va fi și la venirea Fiului Omului.
Toate victimele aveau 33 de ani, ca și Hristos când a murit.
Au murit la distanță de o săptămână, în zi de vineri ca și Hristos.
Criminalul vrea să reconstituie trupul lui Hristos!
Chiar crezi că vrea să reconstituie un corp?
Da. În ultimele trei săptămâni, a omorât câte un om pe săptămână.
A ajuns la jumătatea drumului.
Dacă va continua s-o facă vinerea, se va mai întâmpla încă de trei ori.
- Ce se întâmplă peste trei săptămâni? - E sărbătoarea Paștelui.
Renașterea!
Scoholfield și Rousch, contactați toate bisericile și seminariile din zonă.
Căutați zeloți, persoane cu tulburări de personalitate,
oricine se potrivește profilului criminalului.
Moltz, verifică la spitalele de nebuni, poate au avut un asemenea pacient.
Ceilalți, cercetați din nou locurile unde au avut loc crimele.
Cineva trebuie să fi văzut ceva!
Bem o bere mai târziu?
Nu pot. I-am promis lui Sarah că mergem împreună la piață
să facem provizii pentru sosirea lui Jenny.
Cinei tipa asta? E drăguță?
- Cred că da... - Crezi? Înseamnă că e drăguță!
Atunci, care e problema Și eu sunt drăguț.
- N-ai putea să ne faci cunoștință? - Știu și eu...
Asta-mi lipsește! Să te simpatizeze și să vrea să stea mai multă vreme.
Dacă o să mă placă, poate să stea cu mine. Toți avem de câștigat!
- Ești chiar atât de disperat? - Da, sunt disperat.
Bună.
Părintele Rousselli a venit să vadă ce mai facem.
- John, mă bucur să te revăd. - Cu ce ocazie pe la noi, părinte?
De șase luni n-ai mai fost la biserică. Voiam doar să văd ce mai faci.
Mă simt bine...
Voi doi stați de vorbă, iar eu aduc cafea.
Mă simt foarte bine.
N-ar trebui să întorci spatele credinței.
John, Dumnezeu te iubește, iar dragostea lui te poate vindeca.
Am văzut eu cum mă iubește.
Fiul meu a stat în comă cinci zile. Știi de câte ori m-am rugat?
Unde a fost Dumnezeu când am avut nevoie de el?
- Îmi pare rău... - Nu-i nimic.
Sarah, ce naiba a fost în capul tău?
- Nu mai reușesc să ajung la tine! - Sunt chiar aici!
Îmi fac griji pentru tine și pentru noi doi.
Ce vrei de la mine?
Vreau să vorbești cu mine. Te rog, vorbește-mi!
A trecut un an de la moartea lui Michael,
iar tu n-ai mai fost la cimitir de la înmormântare.
Nu înțelegi...
Nu ești singurul care și-a pierdut copilul!
Iartă-mă! Îmi pare atât de rău!
- 'Neața, John. - Bună.
Iar el zice: "Ne-am împăcat, în sfârșit, și-a lovit-o un autobuz!"
Nu era o glumă?
Nu. Iubita vărului meu a fost lovită aseară de un autobuz.
- Bravo ție, John! - Credeam că e o glumă.
- Ce e așa amuzant? - Trebuia să fi fost acolo.
Ce-ai mai aflat?
După conferința ta de presă de aseară, am primit vreo 50 de telefoane.
Toată lumea acuză pe toată lumea, de la soacră până la primar.
Ideea cu primarul nu-i rea!
Băieți, în biroul meu e cineva cu care ar trebui să vorbiți.
- Cine e? - Un psiholog de la FBI.
Jack, fii serios!
Vrea doar să ne ajute. Ei se confruntă cu multe cazuri.
Și ce o să-mi spună? Caut un bărbat caucazian, între 25 și 45 de ani...
Îți cer doar să discuți cu el.
Prudhomme, Hollingsworth... Agentul Wingate.
Îmi pare bine să vă cunosc.
- Am înțeles că nea-ți putea ajuta. - Da, asta aș vrea.
Nu credeam că mă voi mai confrunta vreodată cu un criminal în serie
care să acționeze într-un ritm atât de alert.
De unde știți în ce ritm acționează?
Căpitanul m-a lăsat să cercetez dosarul.
Serios?
Din ce am văzut până acum, cred că e o persoană de inteligență mediocră.
Un bărbat caucazian între 25 și 45 de ani...
- Am spus ceva amuzant? - Nu, Norm!
Continuați! Scuzați-ne!
Face parte din clasa de mijloc, e singuratic și necăsătorit.
Cunoscuții îl consideră distant, dar prietenos.
Chiar dacă preferă să se izoleze,
are capacitatea de a se integra în societate la nevoie.
E un om cu principii solide și foarte credincios.
Evident, principiile nu fac referire și la crimă.
Nu consideră ceea ce face ca fiind crimă.
El crede că face un sacrificiu pentru Dumnezeu.
Pentru ce își menține victimele conștiente, în timp ce le mutilează?
Hristos a suferit pe cruce. Vrea ca și victimele lui să sufere.
Riscă foarte mult lăsându-ne atâtea indicii!
- Vrea să știm ceea ce face. - Da, dar asta nu e totul.
Dacă ar vrea numai să știți voi ce face,
există moduri mai simple de a vă informa.
Indiciile pe care le lasă îi conferă un sentiment de putere.
Arată lumii că el controlează situația.
Prudhomme, ai primit un fax. Ar trebui să-l vezi.
Ați auzit vocea Profetului, ce pregătește Tronul Înălțării.
Nu i-ați înțeles mesajul!
Cei ce mor, o fac pentru gloria Domnului!
Propovăduiți spusele mele până în ultima clipă,
când eu vă voi judeca.
- Ce te face să crezi că el e? - Citește rândul de jos.
Pentru a nu vă mai îndoi.
- Îmi dați voie? Al treilea? - Ordway.
Ordway, James. Intrați.
- Unde e cadavrul lui Ordway? - Tocmai am terminat autopsia.
Acum voiam să finalizez raportul. Îl veți avea după-amiază.
- Ai observat ceva ciudat? - Nu chiar...
Doar că n-a mâncat decât măsline. Avea stomacul plin.
- Plin de măsline... - El e.
Tipu' ăsta își bate joc de noi.
V-a permis accesul în lumea lui pentru a-i face cunoscută lucrarea.
Știe că v-ați dat seama ce vrea.
Eșecul vostru l-a făcut să se înfurie.
Mâine va ucide din nou iar noi n-avem cum să-l împiedicăm.
Puteți verifica în baza de date, poate există un profil asemănător.
Bineînțeles. Acesta e telefonul de la birou, iar mobilul este trecut pe spate.
- Telefonați-mi, dacă vă pot ajuta. - Mulțumesc.
Deja i-au găsit un nume.
Poliția îl caută pe "criminalul numerelor"
Trebuie să-și vândă și ei ziarele.
Ce crezi că-l determină pe un om s-o ia razna în halul ăsta?
Cine știe... Problemele te acaparează presiunea crește...
Când totul începe să se prăbușească, n-ai pe nimeni care să te salveze.
- Se-ntâmplă în fiecare zi. - Un lucru e sigur!
O să mă simt mult mai bine când o să-ș știu închis într-o celulă.
- Presupunând c-o să-l prindem? Ce naiba vrei să spui cu asta?
Fie o să-l prindem, fie va termina ce are de făcut și va dispărea.
Așa s-a întâmplat cu Jack Spintecătorul și cu asasinul după zodiac.
Poate până la Paște va înțelege că s-a ales cu un cadavru în putrefacție.
va vedea c-a dat-o-n bară și o va lua de la capăt la anul.
Nu știu dacă crede cu adevărat că va realiza o a doua Înviere.
Mai degrabă e ceva simbolic. Vrea să transmită un mesaj.
- Cui? - Nouă. Lumii întregi.
Tipu' e nebun de legat. Poveștile religioase sunt prostii.
Oare nu cumva chiar acum citește ziarele și se masturbează de plăcere?
Îi place atenția care i se acordă. Asta și vrea.
Nu mă îndoiesc de faptul că e nebun.
Nici tu să nu te îndoiești de faptul că e inteligent.
Crezi că a ales la întâmplare un tip de 33 de ani pe nume Peter
și pescar de meserie?
Sau pe unul Matthew, de meserie agent fiscal?
Nu-ți dai seama câtă vreme a pus totul la cale?
Nu-l mai admira atât. Să nu uităm că nu e decât un criminal.
Îi admir inteligența, nu faptele.
Știi cât de greu e să scapi nevinovat după o crimă?
Există 50 de amănunte care te pot da de gol.
Dacă prevezi măcar 20, ești un geniu.
Până acum el s-a gândit cam la o mie!
Veți fi judecați...
Fiii tunetului...
- Cine e? . John Prudhomme.
John, e foarte târziu.
Îmi pare rău, părinte, dar trebuie să discutăm. E important.
- Intră. - Mulțumesc.
E totul în regulă?
Da. Voiam să aflu câte ceva despre Boaner...
Despre ce? Se pronunță "Boanerghes".
Cum spuneți dvs... Știu că înseamnă "Fiii tunetului!".
- Ai cui fii? - Ai lui Zebedei.
Și el cine e?
În Biblie, e pomenit doar când se face referire la fiii săi.
- Unde anume în Biblie? - Ar trebui să știi asta.
Părinte, acum n-am timp de lecții în ale religiei.
Urmează-mă!
Iată...
Marcu, 3.17.
Iacov, fiul lui Zebedei și Ioan, frate lui Iacov,
cărora le-a pus numele de Boanerghes, adică "fiii tunetului".
- Ioan, fratele lui Iacov? - Da.
Îți mulțumesc, părinte.
Ordway are un frate pe nume John. El va fi a patra victimă.
Am nevoie repede de adresa lui! Mulțumesc.
John Ordway, fotograf. Are un studio pe strada Bailer, 1432.
- Și adresa de acasă? - E aceeași cu adresa studioului.
Sunt la 10 minute distanță. Sună-l spune-i să încuie ușa și să mă aștepte.
Ne întâlnim acolo.
Am vorbit cu el și i-am spus să încuie ușa.
Cheamă întăriri și verifică zona.
Aici detectivul Hollingsworth. Cer întăriri pe strada Bailer, 1432.
Doamne!
Cred că e încă aici.
E aici!
- Ești teafăr? - Nenorocitul a trecut pe lângă mine.
Încotro a luat-o?
Să ne despărțim.
- Aduceți patrule în toată zona! - Imediat.
Voi doi verificați pe alee, iar noi îl căutăm pe străzi!
Stai pe loc!
- Mâinile deasupra capului! - Are un pistol!
Aruncă arma! Arunc-o acum!
Nu trage!
Nu!
Fir-ar să fie! Pistolul îi era lipit de mână!
Nu! Chemați salvarea!
- Nu-mi simt piciorul. - Dă-i un calmant!
- Mi-ai văzut piciorul? - Într-un minut ajungem la spital.
Doi băieți erau în același salon. Unul îl întreabă pe celălalt de ce e acolo.
Băiatul i-a spus: "Pentru circumcizie".
Iar celălalt spune: "Mie mi-au făcut-o după ce m-am născut"
"și n-am putut să merg un an întreg."
John, e cea mai proastă glumă pe care am auzit-o vreodată!
Da, știu...
- Bună, Jack, - Sarah...
- Cum se simte? - Încă nu știm nimic.
Osul e distrus complet.
Am oprit hemoragia, dar va trebui să-i amputăm piciorul.
Trebuie să existe o altă soluție!
D-le detectiv, dacă ar fi existat, vă asigur că aș fi încercat-o!
- Cum te simți? - Bine.
- Vor să-mi taie piciorul. - Știu.
Nu-i lăsa! Te rog, nu-i lăsa să-mi taie piciorul!
Mi-e frică!
- Ce naiba face? - E o veche superstiție Cajun.
Când cineva suferă, pui un cuțit sub pat pentru a-i "tăia" durerea.
- Ce faci aici? - Muncesc.
- John, du-te acasă și odihnește-te. - Nu sunt obosit.
Vino în biroul meu.
John, vreau să-ți iei câteva zile libere.
- Nu mai avem timp de pierdut. - Așa vezi tu lucrurile, nu?
Dacă tu nu ești aici, noi, ceilalți, nu suntem în stare de nimic.
Îi vezi pe băieții ăia?
Toți sunt detectivi. Au aceeași meserie ca și tine.
Știu asta. Mai știu și că aseară aproape-l prinsesem.
Eram în aceeași încăpere cu el și totuși mi-a scăpat.
- Jack, nu-mi lua cazul. - Bine.
- Îți mulțumesc. - Ce crezi că va face acum?
Aseară l-ai întrerupt, așa că n-a obținut ce voia.
Dacă vrea să termine până la Paște, va trebui să recupereze timpul pierdut.
La fel și tu!
- John, vrem doar să știi că... - Vă mulțumesc, băieți.
- Te caută un anume dr. Nestler. - Bună, doctore.
Avem o problemă și cred că te va interesa.
- Credeam că operația a decurs normal. - Așa a și fost.
Atunci nu înțeleg.
Unul dintre agenții de pază a fost găsit inconștient.
- Cineva l-a bătut măr. - Trimit imediat un ofițer.
Poliția a sosit deja. Agentul ducea un pachet.
Cineva a furat piciorul partenerului dvs.
Pot să-l văd?
E încă destul de amețit, Să nu stați mult.
Mulțumesc.
Salut!
Am venit să văd ce mai faci.
- Ai nevoie de ceva? - Da, de un picior. Ai vreunul?
Andy, îmi pare rău...
Când ieșeam de pe alee, te-am auzit strigând.
Nu m-am gândit nici o clipă că strigai la mine.
Probabil eram amețit din cauza șocurilor electrice.
Am continuat să mă orientez după sunetul vocii tale.
Îmi place să fiu polițist.
De când mă știu, numai asta mi-am dorit.
Să ajut oamenii, să lupt împotriva răului.
E cea mai nobilă meserie.
John, ce-o să se aleagă de mine?
Dacă vrei, poți să pleci. Vreau doar să fiu lăsat în pace.
Haide, pleacă!
Du-te!
Wingate. - John Prudhomme.
Mulțumesc.
Nu-ți poți permite să-l lași să pătrundă în mintea ta.
- Și cum să fac? - Detașează-te de sentimente.
Ce? Crezi că le pot opri ca pe un aparat?
Polițistul ăla, prietenul meu, nu va mai fi niciodată la fel din cauza mea.
Faci tocmai ceea ce vrea el. Te lași copleșit de vinovăție.
Din cauza mea, partenerul meu a fost împușcat aseară!
Tu la ce naiba te uiți?
Prudhomme, cum te pot ajuta?
Dacă voiai doar să te descarci, puteai apela la altcineva.
Iartă-mă...
Aseară am avut șanse mari să-l prind pe nenorocit și am dat-o în bară.
Nu știu încotro s-o apuc acum.
Când nu mai poți merge înainte, trebuie s-o iei înapoi.
Gândește-te puțin în trecut. Cine e? Ce știi despre el?
Tot ce vrea e să ucidă. E nebun.
Ani de zile am studiat asemenea oameni. Fiecare are câte o scuză.
Tați care i-au bătut, mame care i-au violat,
voci care le spun ce să facă.
Important e faptul că, în afară de câțiva din ei,
toți sunt conștienți de crimele pe care le comit.
Crede că reconstituie trupul lui Iisus. Dacă asta nu e nebunie...
Faptele lui nu-i definesc starea psihică.
Gândește-te la oameni ca Dahmer, Gacy, Bundy...
Au comis fapte îngrozitoare, dar cu toții erau sănătoși mintal.
Faptul că e atât de atent să nu lase vreun indiciu în urmă,
arată că e conștient de consecințele faptelor lui.
Nu-mi pasă dacă e nebun sau nu. Vreau doar să-l prind.
După cum gândești acum, n-ai reuși să prinzi nici o muscă.
Mulțumesc.
Nu te concentra asupra a ce gândește, ci încearcă să găsești un tipar.
Creația la care crede că lucrează îl împinge să comită aceste crime.
Ceea ce face e la fel de important ca și motivul pentru care o face.
Dacă vei afla acest motiv, atunci îl vei găsi și pe el.
- Ar trebui să mănânci și tu ceva. - Nu, mulțumesc.
A sosit în timp ce erai plecat. Cum se simte Hollingsworth?
- N-ai fost pe la el? - Ba da, am fost. Mai ai ceva?
Nu. Computerul a făcut o listă cu posibilii suspecți,
dar toți sunt la închisoare sau la spitalul de nebuni.
Se pare că te-am subestimat.
Uneori sunt mai isteț decât r trebui. N-o să se mai repete.
Trebuie să recunoști că există o ironie în evenimentele de aseară.
In cele din urmă, am obținut ceea ce voiam.
John ar fi fost mai bun, dar și Andrew -Andrei- era tot apostol.
Speram să nu devină ceva personal.
Te-am avertizat că vei fi judecat dacă nu vei propovădui lucrarea mea.
Lipsa ta de interes mă obligă să te pedepsesc.
Pedeapsa ta vor fi remușcările!
Remușcări pentru moartea soției tale!
Trimiteți un echipaj în zonă! Acum! La o parte!
La naiba!
- Domnule, opriți-vă! - Locuiesc aici!
- Credeți-mă, nu vreți să intrați. - Dă-mi drumul!
John, ne ocupăm noi de tot...
- N-ar trebui să vezi toate astea. - Nu!
- Vino! - Nu!
N-ar trebui să stai aici. Să mergem afară.
John, să mergem afară!
John, n-o atinge! Aici e locul crimei.
Nu te mai las să te ocupi de caz. S-a ajuns prea departe.
A intrat în casa mea, ca să-mi ucidă soția!
Tocmai din cauza asta vreau să te retragi. Acum ești implicat personal.
Nu-mi poți face asta!
Deja am făcut-o. Le-am dat cazul lui Rouche și Scholfield.
Îmi pare rău, doamnă, dar nu puteți intra...
- Jenny! - Nu.
Am ieșit să cumpăr ceva special pentru cină.
Jenny era obosită după drum...
Nu trebuie să discutăm acum despre asta.
De ce ar face cineva așa ceva?
El a fost! Tipul care a omorât toți acei oameni!
- Voia să-mi facă mie rău? - Omorând pe Jenny?
Dumnezeule! Voia să mă omoare pe mine!
Vreau să mergi la mama ta până se termină povestea asta.
- John... - Sarah, te rog.
Bună seara. Principalul subiect continuă să fie
cazul criminalului în serie.
poliția din Chicago a difuzat un fragment dintr-o casetă
pe care le-a trimis-o "ucigașul numerelor".
Se pare că te-am subestimat.
Uneori sunt mai isteț decât ar trebui. Nu se va mai repeta.
Cine recunoaște această voce, e rugat să sune la poliția din Chicago.
A sunat o femeie, de la hotelul Beaumont.
Spune că recunoaște vocea de pe casetă.
- Am nevoie de câțiva oameni. - Ia pe cine vrei.
Moltz, Scholfield...
Prudhomme! Ai spus că pot să iau pe oricine.
- O căutăm pe Dolores Koontz. - De ce? Ce-a făcut?
- Amice, n-avem timp de discuții. - E la 4D.
Da', frumos mai miroase! Parcă am fi într-o latrină.
- Doamna Koontz? - Da.
Sunt detectivul Rouche. Ne-ați chemat?
Da, sigur.
Dimineață, când ascultam știrile, am auzi caseta
Imediat mi-am spus: "Ăsta e domnul Breslauer".
- Îi știți și prenumele? - Prenumele? Nu.
Mereu i-am spus d-nul Breslauer. Părea un om drăguț.
Probabil mulți criminali în serie sunt de genul lui, nu?
- Sunteți sigură că era vocea lui? - Da, destul cât să vă sun.
- Doamnă, unde l-am putea găsi? - În capătul culoarului, la 4J.
Dacă e chiar el, primesc și eu ceva?
Da. Mulțumiri din partea locuitorilor din Chicago.
D-le Breslauer, suntem de la poliție. Vă rugăm să deschideți.
D-le Breslauer, vrem să stăm de vorbă. Putem intra?
Ne aflăm aici deoarece cineva crede că ne-ați trimis o casetă.
O casetă?
D-le Breslauer, vă voi citi câteva propoziții și aș vrea să le repetați.
"Se pare că te-am subestimat."
"Uneori, sunt mai isteț decât ar trebui."
"Se pare că te-am subestimat."
"Uneori sunt mai isteț decât ar trebui.
Nu se va mai repeta."
"Trebuie să recunoști că există o ironie în evenimentele de aseară."
"În cele din urmă, am obținut ceea ce voiam."
"Ioan ar fi fost mai bun, dar și Andrei a fost apostol."
Să spun mai departe?
- Nu e el. - I-ai auzit vocea?
El a înregistrat caseta, dar nu e cel pe care-l căutăm.
E orb.
Domnule Breslauer, dvs. ați înregistrat caseta asta?
- Da. - De ce?
- Cineva mi-a dat 50 de dolari. - Cine? Îl cunoașteți?
Un tip pe care l-am întâlnit în parc.
Zicea că lucrează la un film și caută voci interesante.
Știam că spune prostii, dar pentru 50 de dolari...
Mulțumim.
E deștept. Ne vorbește fără să-și folosească vocea,
iar cel care a înregistrat caseta nu-l poate identifica.
Am sentimentul că n-o să-l prindem niciodată.
Au găsit a cincea victimă.
Vino cu mine.
Ce căutăm?
Peter Bellecouer avea cinci monezi în buzunar. La fel și Wieson.
Dar ceilalți?
- James Ordway, la fel. - Și John Ordway.
Cinci victime, toate cu câte cinci monede în buzunar.
Nu poate fi coincidență!
Stai... Ca să termine ce a început are nevoie de șase cadavre.
Șase cadavre, cu câte cinci monezi, asta fac 30 de monezi.
- 30 de arginți! - Se crede Iuda?
Nu. Ne-a indicat care e motivul pentru care face toate astea.
Vrea să ispășească păcatele.
John, vino să vezi ceva.
Ce e?
Un raport din Tenessee, de la Criminalistică.
Acum doi ani și jumătate, poliția din Clarksdale
a găsit un bărbat de 33 de ani, cu capul tăiat.
Numele victimei era Phillip Wier.
- Phillip e nume de apostol, nu? - Da. De unde am primit raportul?
- Ni l-a furnizat computerul FBI. - De abia acum?
Cum adică abia acum? Am sunat la Quantico acum trei zile.
Dar eu i-am cerut asta lui Wingate acum trei săptămâni.
Sunt detectivul Prudhomme. Vreau să-l văd pe agentul Wingate.
- Acum e într-o ședință. - Nu-mi pasă, vreau să-l văd acum.
Ar trebui să veniți aici.
Vă rog, luați loc.
Nu, mulțumesc. Nu vreau să iau loc, ci vreau să-l văd pe Wingate.
E vreo problemă?
Ce naiba? Sigur că e o problemă! Vreau să-l văd pe agentul Wingate!
Eu sunt agentul Wingate.
Nu i-a verificat nimeni legitimația?
Sergentul de la recepție spunea că a văzut-o și era în regulă.
Pentru cineva așa de inteligent, nu e o problemă să facă rost de legitimație.
O insignă se poate găsi oriunde.
Și numărul de telefon pe care ți l-a dat?
Era o mesageri vocală, închiriată de un bărbat, printr-un ordin de plată.
- Și numărul de mobil? - Era fals.
Dacă găsim amprente în baza de date, o să-l identificăm.
Mai avem un avantaj. Nu știe că am aflat.
- Wingate. - Prudhomme.
- Cum îți mai merge? - Bine.
Cred că am aflat câteva lucruri care ne-ar putea apropia de un suspect.
Ce fel de lucruri?
Aș vrea să stăm de vorbă, dacă ai puțin timp liber.
- Azi sunt cam ocupat. - Va dura doar jumătate de oră.
Ne întâlnim în două ore, la pizzerie.
- Grozav, îți mulțumesc. - N-ai pentru ce.
L-am prins.
- Băieți, sunteți pregătiți? - Da.
- Moltz? - Recepționat.
A sosit.
Traversează strada. Poartă un costum bleumarin.
L-am văzut.
- Luați-l! - Stai pe loc!
- Mâinile deasupra capului! Acum! - Treci în genunchi!
Ai dreptul să nu spui nimic.
Tot ce vei spune va fi folosit împotriva ta la tribunal.
Ai dreptul la un avocat. Dacă nu-ți permiți unul, va fi nasol pentru tine!
Să-l urcăm pe nenorocit în mașină.
Nu va mai dura mult până ce amprentele ne vor dezvălui identitatea ta.
Asta doar dacă am dosar penal în statul Illinois, ceea ce nu am.
- Vreau să știu de ce sunt aici? - Fiindcă ai ucis cinci oameni.
Serios? Pe ce dovezi îți bazezi această acuzație?
Aveți amprente, vreun fel de dovezi sau vreun martor, orice?
Aveți ceva care să mă implice în crimele astea?
Nu-i nevoie să-mi răspunzi. Știu deja. Am văzut dosarul.
Te crezi tare deștept, nu?
Să discutăm despre crima din Clarksdale.
Mă tem că nu știu despre ce vorbești.
Ba sigur că știi, doar ai fost acolo. Ai făcut-o doar să te antrenezi?
Chiar crezi că ești mesagerul Domnului?
Dacă Domnul ar fi vrut să contacteze pe cineva.
chiar crezi că ar fi ales un vierme nenorocit ca tine?
D-le detectiv Prudhomme, cred că încerci să mă provoci.
- Ascultă-mă bine... - Nu, tu ascultă-mă bine.
Stau de vorbă cu tine ca să nu mă plictisesc până vine avocatul meu.
Adevărul e că o să ies de aici în 48 de ore.
Amândoi știm asta. Desigur, tu și partenerul tău mă veți urmări...
Iartă-mă, am uitat.
Partenerul tău nu mai poate merge, de când i-a fost distrus piciorul.
Taci!
Bănuiesc că te simți foarte vinovat pentru asta.
Ține-ți gura!
A avut încredere în tine dar, când ți-a cerut ajutorul...
Prudhomme! Afară, acum!
D-le detectiv, mi-a făcut plăcere să stau de vorbă cu d-ta.
- E un mare ticălos, nu? - Știe că n-avem nici o dovadă.
Știe și ce spune legea.
dacă nu găsim dovezi în 48 de ore, trebuie să-l eliberăm.
Îmi pare rău pentru săptămâna trecută. N-a fost vina ta. Știi asta, nu?
Nu-i nimic.
L-ați prins? Cine e? - Nu știm.
L-am dat la știri și am primit sute de telefoane.
I-am introdus numele în computer
și așteptăm să vedem dacă descoperim dacă i se potrivesc amprentele.
- Ești sigur că el e? - Da, el e.
John, nu-l poți lăsa pe nenorocit să scape.
N-o să-l las.
- Nevinovat. - Cauțiune?
Onorată instanță, statul cere să nu fie eliberat pe cauțiune.
Pe ce bază?
Nu cunoaștem adevărata identitate a acuzatului.
Nu putem ști ce legătură are cu cazul. Considerăm că există riscul să fugă.
D-nă judecător, faptul că acuzarea nu cunoaște identitatea clientului meu,
Nu e un motiv întemeiat pentru a-i refuza cauțiunea.
Adevărul e că d-nul Wingate a fost reținut aproape două zile,
din cu totul alte motive, pe baza unei simple bănuieli.
- Așa este, d-le Galloway? - Da, doamnă judecător.
A fost considerat principalul suspect pentru aceste crime în serie.
Nu am în fața mea nici o acuzație de crimă.
Singura acuzație pe care o văd e aceea că s-a dat drept agent federal.
Cauțiunea e stabilită la 20.000 $. Luăm o pauză de 10 minute.
Domnilor, vă rog să vă apropiați.
D-le Galloway, ce anume aveți de gând?
Vreau să împiedic un criminal să scape.
Există anumite proceduri.
Sunteți procuror. N-ar trebui să vă spun eu asta.
Nu vă permit să folosiți tribunalul pentru problemele dvs. personale.
D-nă judecător, clientul meu e pregătit să depună cauțiunea.
Cer să fie eliberat imediat.
Mai am dreptul să-l rețin încă șase ore și o voi face.
Șase ore, d-le Galloway, după care fie îl acuzați de crimă, fie îl eliberați.
D-le, fotografia unui bărbat!
Operație de schimbare de sex? Vă mulțumesc.
Când l-ați văzut ultima oară? Acum 40 de ani... Vom verifica.
Billingston, Tenessee?
D-nă, la ce distanță vă aflați față de Clarskdale? 32 de km?
Gerald Dimas. Cât mai repede, vă rog. FBI și poliția din Tenessee.
Nu, mulțumesc. Azi voi lua prânzul în oraș.
Tocmai am vorbit cu șeriful din Billingston.
N-au nimic în legătură cu Gerald Dimas.
- Încearcă în orașele învecinate. - O fac chiar acum.
Am venit să-l ia pe Greg Wingate.
- A venit Elkin să-l ia pe Wingate. - Ce? Reține-l!
- Cum? - Nu știu. Gândește-te la ceva!
Avem ceva probleme cu actele.
- Tribunalul. - Cu judecătorul Sears, vă rog.
Prudhomme, ce naiba faci? Wingate trebuia eliberat de 15 minute.
Suntem aproape.
Ai aflat ceva ce putem folosi chiar acum?
- Nu. - Atunci, dă-i drumul!
Mai am nevoie de puțin timp. Cred că am aflat cine e.
Dacă e așa, acum doi ani locuia la 32 de km de locul unei crime identice.
Nu mai avem timp.
Tocmai m-a sunat judecătoarea Sears. Ne-a somat să-l eliberăm imediat.
Mulțumesc mult.
Poți să pleci.
Vreau să-l urmărești de când iese pe ușă.
Dacă merge la toaletă, vreau să știu de câte ori s-a șters la fund.
- Semnați aici. - Mulțumesc.
- Vă mulțumesc. - Mi-a făcut plăcere.
A luat-o spre sud, pe strada Blanche.
- Merge spre gară. - Ține-te după el.
Șeriful din Woodsville, Tenessee,
spune că l-a arestat pe Gerald Dimas acum cinci ani,
fiindcă l-a atacat pe preotul din oraș.
- Vom primi imediat amprentele. - Să te ocupi de ele.
- Crezi că va pleca? - Nu. Încă n-a terminat.
Trenul 27, spre Columbus, pleacă de pe peronul roșu în 10 minute.
Au sosit amprentele. Le-am trimis la laborator.
Nu se poate mai repede?
Amprentele se potrivesc. Arestați-l!
Dimas, poliția! Deschide ușa încet! Acum!
La naiba! L-am pierdut!
- Ce? - Fir-ar să fie!
Să intre toate echipele! Vreau să izolați toată zona!
- Izolați zona! Păziți toate ușile! - Am înțeles.
La naiba!
Scuzați-mă!
Tu, de colo!
Tu, stai pe loc!
La pământ!
Toată lumea la pământ!
Stai pe loc!
L-am pierdut, la dracu'.
Acum cinci ani, Dimas l-a atacat pe preotul din Woodsville.
Preotul n-a depus plângere, așa că l-au eliberat.
Totuși, l-au arestat. De ce nu erau amprentele în baza de date?
Secția din Woodsville e mică.
Abia acum trei ani s-au conectat la rețeaua din Tenessee.
Chiar și atunci, introduceau în sistem doar arestările cele mai recente.
Cheltui sute de milioane de dolari pe computere și-l identificăm
fiindcă o bătrânică din Billingston, Tenessee, se uita la televizor?
Incredibil!
După doi ani și jumătate, Dimas l-a omorât pe Phillip Wier.
De ce s-a oprit?
Fiindcă la două săptămâni după crimă a fost găsit în Tulsa,
bântuind străzile și vorbind cu porumbeii.
Următorii doi ani i-a petrecut într-un spital de boli mintale.
- L-au eliberat abia acum trei luni. - De ce n-a rămas la Tulsa?
Robert!
Bine ai venit!
Thomas Hekkard, 33 de ani.
El e iubitul lui. Lucrează la cimitirul spitalului.
L-a găsit dimineață, când s-a întors de la serviciu.
- De câtă vreme e mort? - De câteva ore.
A luat trunchiul și a lăsat picioarele, brațele și capul.
- Crezi c-a fost ultima victimă? - Sper.
Omul ăsta nu trebuia să moară! Trebuia doar să-l fi reținut mai mult pe Dimas.
Nu arunca vina asupra mea.
Ar fi încă în viață, dacă oamenii tăi nu l-ar fi pierdut din ochi pe Dimas!
Da, sigur...
Ai văzut asta? Au publicat imagini de la locurile crimelor.
Iisuse! În curând vor organiza și tururi de vizitare.
- Asta e greșită. - Ce anume?
Fotografia asta...
Când am izolat zona, ferestrele erau închise și obloanele trase.
- Uită-te la fereastra de la etaj. - E deschisă.
- Unde ar fi cea mai bună ascunzătoare? - Undeva unde deja am căutat.
Duceți-vă sus!
Dați-i drumul!
Pentru numele lui Dumnezeu! Prudhomme, vino aici!
Prudhomme, vino la etaj!
Întregul! Gloria Domnului!
Păcătoși, plecați-vă! Curând veți fi judecați!
Ce nenorocit!
O echipă rămâne aici în caz că se întoarce.
Se va întoarce, dar când o va face, vom mai avea o victimă.
- Cu ăsta desface cutia toracică. - Nu vreau să aud așa ceva.
Dar e adevărat. Caută o inimă.
Mâine e Paștele. Trebuie să căutăm în fiecare spital.
Căutăm o femeie care va naște un băiețel, după miezul nopții.
- Ai idee câte spitale... - Numele ei va fi Maria!
Am găsit o Marie la spitalul Sf. Paul. E în travaliu chiar acum.
- Fetiță sau băiețel? - Nu știu.
Părinții n-au vrut să știe rezultatul ecografiei.
Tu și Scholfield mergeți acolo.
Mulțumesc.
La spitalul Oak Port, Maria Dominguez tocmai a născut un băiat.
Să mergem.
Stai!
- Ești teafăr? - La naiba, da. Du-te!
- Cheamă întăriri! - Du-te!
S-a terminat! Dă-mi copilul!
Nu!
O întorsătură interesantă, nu? Lasă jos pistolul.
- Lasă-l jos! - Bine.
Cred că este o situație dureroasă pentru tine. Ai mai pierdut un copil.
Totul s-a terminat!
Am mers acasă la Bellecouer și am luat cadavrul.
Sacrilegiu!
Acum nu mai ești nimic, decât un simplu nebun!
Peste un an de zile, nimeni nu-și va mai aminti de tine.
- Dacă scap copilul, își vor aminti. - Nu!
- El va fi ultima mea ofrandă. - Nu!
- A sosit vremea să murim! - Nemernicule!
- Am terminat, d-le Prudhomme. - Mulțumesc.
- Te simți bine? - Da.
John, părinții copilului vor să-ți mulțumească.
Vă mulțumesc că i-ați salvat viața fiului meu!
Mă bucur că e teafăr.
Vă rog, luați asta.
Mulțumesc.
Am vorbit cu doctorul. Ai nevoie de un repaus de cel puțin trei luni.
Nu mai contează.
Oricum am nevoie de timp. Vreau să-mi refac viața.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
Salut! Intră. Ai venit la fix să faci o probă
- Arăți bine, Andy. - Ba nu, arăt groaznic.
Știu un tip care a participat la maratonul Boston cu așa o proteză.
- Când te întorci la muncă? - Nici o grijă, mă întorc!
Să n-ai nici o îndoială, John!
O să mă-ntorc și n-o să pierd vremea în spatele unui birou.
Unii chiar schiază cu așa ceva.
- Lasă-mă să te ajut. - Mă descurc, John.
Dacă vrei ca totul să fie bine, trebuie să-mi acorzi o șansă.
Când mă voi întoarce, voi fi ca nou, dar trebuie să-mi dai o șansă.
Va trebui să mă ajuți și tu, când mă voi întoarce!
Cum spui tu, partenere!
Made by 'unknown'. TM